1. Totdeauna, pe-a Domnului cale, Au fost lacrimi și-au fost spini destui, Dar acei ce-au urmat voii Sale Trebuit-au să-I semene Lui. 2. N-au iubit lumea, nu, niciodată, Toți acei ce lui Crist I-au slujit, Ci cu-o ură mereu ne-mpăcată, I-a hulit, i-a lovit, i-a zdrobit. 3. Dar cu ochi-ațintiți spre răsplată, Din răbdarea Golgotei primind, N-au cârtit cei aleși niciodată, Ci-au trăit și-au murit biruind. 4. Tu fii tare, căci ziua-ncercării E alegerea ta pentru har; Strălucit ești, în haina ocării, Când te urci răbdător pe Calvar. 5. Iar prin moarte-nmiit vei culege Răsplătirea cerescului zel, Căci mereu astăzi Domnu-Și alege Pe acei ce sunt vrednici de El.