Рет қаралды 223,692
Parintele Cleopa a fost si ramâne un Ioan Gura de Aur pentru toti românii. Predicile si cuvintele sale de învatatura au atras la Sihastria nenumarati pelerini din întreaga tara care au putat sa contemple, în chipul curat si luminos al Parintelui, pacea si fericirea raiului si totodata, sa se hraneasca cu învatatura cea mai curata a Bisericii. Chiar teologi mari, ca Parintele Staniloae (±1993), Parintele Galeriu si atâtia îl ascultau pe Parintele Cleopa cu interes sau îi cereau sfatul duhovnicesc. Prin sfintenia vietii sale, câstigata prin multe nevointe, prin rugaciune si post, prin privegheri de toata noaptea si ascultare întru smerenie, Parintele Cleopa a devenit, împreuna cu alti mari traitori în Hristos, ca Parintele Paisie (±1992), Parintele Arsenie Boca (±1989), Parintele Arsenie (Techirghiol), Parintele Sofian (Bucuresti), Parintele Iachint de la Putna (±1998), Parintele Teofil de la Sâmbata si altii, constiinta însasi a Bisericii noastre. Credinciosii adevarati nu s'au smintit niciodata de neputintele preotului sau chiar ale ierarhului lor, pentru ca s'au raportat în primul rând la modelul de sfintenie oferit de acesti mari Parinti ai Ortodoxiei românesti. Prin forta duhovniceasca a exemplului sau, Parintele Cleopa a reprezentat coloana vertebrala a Bisericii noastre în timpurile cele mai dure ale existentei sale. Timp de aproape 10 ani a trait singur în pustia cea mai adânca a muntilor Neamtului, într'o nevointa asemenea îngerilor, identificându-se si rugându-se pentru toti cei prigoniti ca si el pentru credinta, pentru adevar, dreptate si libertate. La chemarea Patriarhului Justinian (1948-1977), Parintele Cleopa a iesit din pustie pentru a se pune în slujba calugarilor si a mirenilor, pe care i-a îndrumat duhovniceste pâna la sfârsitul vietii sale. Dar nimeni nu l-a auzit vreodata plângându-se de prigoana la care a fost supus în tot timpul dictaturii comuniste, care l-a urmarit neîncetat pentru imensa popularitate pe care a avut-o. El a stiut, mai bine decât oricine, ca prigoana si suferinta sunt îngaduite de Dumnezeu pentru pacatele oamenilor, dar nu spre pierderea, ci spre mântuirea lor. Astfel, cu întelepciunea sarpelui si cu nevinovatia porumbelului, dupa porunca Mântuitorului, Parintele Cleopa a reusit, cu darul lui Dumnezeu, sa predice mereu multimilor care-l asaltau zi si noapte si sa scrie carti întregi de folos duhovnicesc, prin care s'au zidit si se vor zidi înca generatii întregi. Parintele Cleopa a fost, de asemenea, un mare duhovnic, la care s'au spovedit patriarhi, mitropoliti, episcopi, preoti si nenumarati credinciosi.