Дякую за цей підкаст! Я мама в декреті і зараз переживаю ті самі відчуття, що пережила Лариса. Було б дуже цікаво послухати про те, як суміщати роботу і виховання дитини, та як не відчувати провину за це.
@Larisa.Barysheva2 ай бұрын
Рада, що було корисно) Якраз працюю над вашим питанням, як будуть результати, спробую поділитися досвідом 🙌🏻
@how2surviveit14 күн бұрын
Дякую, що поділились! Як раз планую епізод на цю тему!
@user-otamanka-holodniy-yar19232 ай бұрын
Спочатку «мама, яка хоче більшого» заганяється під час декрету, а потім дитина підростає, і «мама, яка хоче більшого» починає заганяти дитину на предмет того, чому вона не найкраща в дитсадочку, в школі і т.д, порівнюючи свою дитину з іншими. 9? Чому не 10? 10? Чому не 11? 11? Чому не 12? 12? Це тобі авансом поставили? А потім виростає дитина, яка ніколи не виправдає очікування своєї мами, яка «хоче більшого». Як би не старалась. І ця дитина можливо народить ще одну дитину, і вся історія піде по колу. Хай живе психотерапія 🎉
@how2surviveit2 ай бұрын
Це патерн, який часто зустрічається. Та він не єдиний. І так, погоджуюсь з вами, хай живе психотерапія, як спосіб познайомитись з собою і вчитися вибирати свої потреби, замість родинних патернів!